Gubben Mar/ey var stendöd.
Det måste man ha klart för sig.
Annars blir historien jag tänker berätta inte det minsta märkvärdig.
God jul!
- Det är sju år sen. - Hursa?
Mr Marley dog i dag för sju år sen.
Är det för mycket begärt att ni gör arbetet jag betalar för?
- Mr Cratchit! - Brasan har slocknat, mr Scrooge.
Kom hit.
- Vad är det här? - En skjorta.
- Och det? - En väst.
- Och det? - En rock.
Det är kläder, en uppfinning som skyddar mot kyla.
När man väl köpt dem, kan man ha dem i all oändlighet.
Kol brinner upp.
Kol tar slut och kol är dyrt.
Här ska inte eldas mer kol i dag. Är det uppfattat, mr Cratchit?
- Ja, sir. - Fortsätt nu.
Annars tvingas jag säga upp er.
Ja, sir.
- God jul, Bob Cratchit! - Tack detsamma, mr Fred.
God jul, morbror!
Jag sa "god jul", morbror!
- Humbug. - Ärjulen humbug?
- Det kan morbror inte mena. Jodå
Julen handlar bara om att köpa saker-
-man varken behöver eller har råd med.
Man upptäcker att man är ett år äldre, men inte ett dugg rikare.
Finge jag som jag ville, skulle varje idiot som sa god jul-
-bli kokt med sin egen plumpudding-
-och begravd med en järnekskvist genom hjärtat.
Fira du julen på ditt sätt och låt mig fira den på mitt.
- Du firar den ju inte alls. - Låt mig låta bli då!
Som om du någonsin haft glädje av julen!
Jag har haft glädje av mycket som inte gett vinst.
Dit hörjulen. Jag har alltid betraktatjulen-
-som en god tid, en vänlig, förlåtande, mild tid.
En tid då man-
-öppnar sitt stängda hjärta för sina medmänniskor.
Trots att den aldrig gett mig varken silver eller guld-
-tror jag att jag haft glädje av den.
Gud välsigne den!
Inte ett knyst!
Annars får ni fira julen med att mista er plats.
Du talar väl. Att du inte sitteri parlamentet.
Var inte arg, morbror. Ät middag med oss i morgon.
Middag? Så tusan heller!
Det skulle glädja mig och min fru.
Din fru, ja... Hon förde inte med sig mycket i boet. Fattig flicka.
Jag älskar henne och hon älskar mig.
Älskar... God middag, systerson!
Jag vill inte ha något av dig. Jag ber inte om något.
- Varför kan vi inte vara vänner? - Du tar upp min tid!
Trist att du är så envis.
Vi har aldrig grälat så vitt jag vet.
Så jag behåller mitt goda humör och önskar dig god jul.
- Adjö! - Och gott nytt år!
- Hur mår er familj? - Bara bra, tack.
- Hälsa så gott från mig. - Det ska jag göra.
- Och god jul! - Idiot!
Han har sinkat mig så jag kommer för sent.
Jag går till börsen.
Stäng inte en sekund för tidigt!
Ni vill förstås ha ledigt i morgon?
- Om det passar, sir. - Det passar inte! Det är inte rätt!
Drog jag av en halv Crown på er lön skulle ni känna er kränkt.
Men ni struntar i om jag betalar en dagslön för ingenting!
Det ärjul en gång per år.
Just en fin ursäkt för att råna en människa den 25 december varje år!
Men ni måste väl få ledigt.
Kom hit desto tidigare i övermorgon!
Det ska bli, sir. God jul!
Humbug!
- God jul, mr Scrooge! - Här ska du inte stå och tigga!
Jag heter Tim Cratchit och väntar på far.
Tim Cratchit? Då får du stå och vänta länge.
- Tack. - Humbug!
Undan! Ur vägen! Släpp fram mig!
God jul, sir!
- Vi trodde inte att ni skulle komma. - De stänger snart.
- Jag är ju här nu. - Jag visste att ni skulle ändra er.
- Dâ hade ni rätt. - Accepterar ni vårt bud?
- Priset har stigit. - Det är inte möjligt!
Vill ni ha min säd, får ni betala. Plus fem procent för förseningen.
- Ni blir aldrig av med säden! - Det är min ensak.
Men brödet blir dyrare, de fattiga drabbas.
- Köp er säd nån annanstans då. - Scr0oge...
Vi köper säden för priset ni sa i går.
För sent. I morgon stiger priset fem procent till.
- Det är inte rätt! - Nej, men det är affärer.
Jag ger er lite betänketid.
- Kör till, vi tar den. - Utmärkt, mina herrar.
Se till att summan betalas till min bokhållare.
Jag levererar inte varan förrän jag har pengarna i handen.
- Mr Scrooge förmodar jag? - Ja.
- Ni känner oss inte. - Som tur är.
Mitt namn är Pool, det här är mr Hacking. Låt mig förklara...
Vi denna årstid är det önskvärt att de som har medel-
-skänker ett bidrag till fattiga och nödlidande som har det svårt.
Begär ni pengar av mig?
Tusentals saknar det nödvändigaste, än fler saknar bekvämligheter.
Finns de inga fängelser?
- Är fattighusen öppna? - Ja, tyvärr.
- Är trampkvarnen i gång? - Det är full fart.
Jag blev nästan rädd att nåt hänt som hindrade dem att fungera.
Vi vill samla in pengar och köpa mat, dryck och bränsle åt de fattiga.
- Hur mycket kan vi skriva på er? - Ingenting.
- Önskar ni vara anonym? - Jag vill vara i fred om ni undrar!
Jag roar mig inte själv vid jul och har inte råd att roa drönare.
Jag betalar skatt till allmänna inrättningar, och det rejält.
- De fattiga får vända sig dit. - Många skulle hellre dö.
Om de hellre dör, så låt dem göra det. Då minskar överbefolkningen.
- Det kan ni inte mena! - Jo. Låt mig nu sköta mitt.
*Fan - Timg
- Du måste vara iskall. - Nu känns det bra igen.
Kan vi gå förbi Corn Hill och se på barnen som leker i snön?
Jag är ledig hela dagen i morgon.
Då kan hela familjen vara tillsammans!
Hurra förjulen, årets bästa dag!
- Titta! - De har så roligt, far.
En vacker dag kan du leka med de andra barnen.
Jag blir starkare för var dag som går.
- Nu måste vi hem. Mor väntar. - Ja, det är dags att gå hem.
Scrooge.
Ebenezer Sorooge.
Vem ropar på mig?
Ropade någon på mig?
Marley?
Scrooge.
Humbug!
Det är humbug! Jag vägrar tro det!
Vad vill du?
- Mycket - Vem är du?
Fråga vem jag var.
Du är då petig för att vara spöke. Vem var du?
Då jag levde var jag din kompanjon - Jacob Marley.
- Kan du sätta dig? - Ja.
Gör det då.
- Du tror inte på mig. - Nej.
Vad för bevis på min existens vill du ha utöver det du själv ser?
Varför tvivlar du på dina sinnen?
För att minsta småsak påverkar dem, som lite magbesvär.
Du kan vara en bit dåligt kött, en senapsklick eller halvrå potatis.
Du har mer med skämd mat än gravar att göra.
Nåd! Förfärliga uppenbarelse, varför plågar du mig?
Man med världsligt sinne, tror du på mig eller ej?
Ja! Varför vandrar du på jorden? Varför kommer du till mig?
Det krävs av varje människa att hennes ande rör sig-
-bland medmänniskor och reser vida omkring.
Om anden inte gör det i livet, blir den dömd att göra det efter döden.
Den måste vandra genom världen och se det den inte får delta i...
...men kunde ha deltagit i-
-och vänt till lycka!
Varför är du fjättrad?
Jag bär kedjan jag smidde i livet.
Jag smidde den länk för länk-
-aln för aln.
Verkar den märklig? Vill du veta tyngd och längd-
-på den kedja du själv bär?
Den var lika stor, tung-
-och lång som denna för sju jular sen.
Du har arbetat på den sen dess. Det är en väldig kedja!
Jag kan då inte se nån kedja.
Min var osynlig till den dag jag dog.
Likaså är din.
Berätta mer. Ge mig tröst.
Jag har ingen att ge.
Min själ-
-vandrade aldrig utanför vårt kontor.
I livet gick min själ aldrig över de snäva gränserna-
-för kyffet där vi samlade pengar!
Nej, du var alltid en god affärsman.
Affärer? Mänskligheten var min affär!
Allmänhetens bästa var min affär!
Välgörenhet, barmhärtighet, tolerans och välvilja var min affär!
Min rörelse var blott en droppe-
-i ett hav av uppgifter!
Ledsen. Kan jag göra nåt för dig?
För mig? Nej-
Det är för sent.
Men jag har kommit för din skull...
Ebenezen
Du var alltid en god vän.
Som min botgöring-
-har jag blivit skickad för att varna dig.
Jag erbjuder dig en möjlighet att undgå mitt öde.
Du kommer att hemsökas av tre andar.
Är det möjligheten du nämnde? I så fall avstårjag helst.
Den första kommer i natt när klockan slår ett.
Kan inte alla komma samtidigt och få det överstökat?
Nästa kommer klockan två.
Den tredje, som är mera nyckfull, kommer när det passar den.
Se till att du slipper se mig mer. Se till att du minns-
-vad som hänt mellan oss.
Humbug!
Det måste vara nåt jag ätit.
Ett...
Vad var det Marley sa?
Ingenüng.
Det var bara en dröm.
Är du anden vars ankomst var förutsagd?
- Ja. - Vem och vad är du?
- Jag är den förflutna julens spöke. - Sedan länge förfluten?
Dina förflutna jular.
Var vänlig och ta på dig hatten du hålleri handen.
Jag kommer med sanningens ljus. Vill du släcka det med hatten?
Förlåt. Det var inte illa menat.
Vad är ditt ärende?
Din välgång.
Jag kan inte tänka mig nåt bättre än ostörd nattsömn.
Akta dig! Jag talar om din räddning.
Nå, så låt oss sätta igång.
Kom.
Vi blir osynliga och tysta som graven.
Nu ser du ett barn, en yngling.
Du ser dig själv, Ebenezer.
Luften är så frisk. Inte alls som i staden.
- Vet du var du är? - Naturligtvis.
Jag har ju växt upp här.
Där är Daniel Costas. Och Robert Estes.
Hej, Daniel!
Den store där är David Tyler. - David, det är Ebenezer!
Jag sa ju att de inte kan höra dig.
- Vad glada alla verkar vara. - Ja, det är sant.
Vi måste vidare.
Kom, Ebenezer. Du kan vägen.
Jag kunde gå den med förbundna ögon.
- Din skola. - Den minns jag.
- Det är juldagen. - Där är en bortglömd pojke.
Han är övergiven av sina vänner och sin familj.
Modern är död. Fadern hyser agg mot honom.
- Varför gör han det? - Hon dog i barnsäng...
Vid hans födelse.
- Gråt för pojken, om du kan. - Han har sina vänner denna dag.
Alla sina älskade böcker. Sin AIi Baba.
Kära gamla pålitliga Ali Baba.
Och sultanens stalldräng står på huvudet!
Men inget barn att tala med. Inte en levande människa.
Var Robinson Kruse inte verklig? Och Fredag? Och var papegojan-
-med grön kropp och gul stjärt inte verklig?
Gossen klarar sig.
Vi tittar på en annan juldag från din ungdom.
Fan?
- Fan! - Käre, käre bror!
Jag är här för att hämta hem dig.
Du ska hem. Hem!
- Hem, lilla Fan? - Ja.
Hem en gång för alla. Far är mycket snällare än förr.
Han talade så vänligt att jag vågade fråga om du fick komma hem.
Han sa ja och skickade mig för att hämta dig.
Du är stora damen, lilla Fan.
Du är stora karln nu, och ska aldrig mer återvända hit.
Kom.
Pojke! Låt rnig se på dig-
Inte är du övergödd, precis.
- Jag har vuxit, tror jag. - Ja, det brukar pojkar göra.
Fan sa väl att du inte ska hit igen?
Du ska göra karriär. Jag har ordnat Iärlingsplats.
- Du ska till mr Fezziwig om tre där. - Tre där?
Jag hoppades han skulle stanna längre.
Tre dagar räcker för oss båda. - Inte sant, Ebenezer?
Jo... Det räcker.
- Är du klar? - Ja.
Sätt dig!
Kom. Sätt dig i vagnen, pojke!
Fan bönade om mer tid, men min far var mycket...sträng.
- Och Fan... - Dog mycket ung.
Hon var så god. Ja, för ung.
- Gammal nog för att föda barn. - En son.
Fred, din systerson som är mycket Iik din syster.
Är han? Det har jag aldrig märkt.
Inte? Du tycks ha gått igenom livet med slutna ögon.
Öppna dem! Spärra upp dem!
- Känner du mannen? - Det är gamle Fezziwig.
Kan du be mr Peuring att överlämna ärendet till mr Scrooge?
- Känner du igen platsen? - Jag var ju lärling här!
Hör upp, allihop! Dick! Ebenezer! Släpp pennorna!
Nu slutar vi för i kväll. Det är julafton.
Slå igen böckerna! Städa undan! Vi behöver plats!
I kväll ska du roa dig, Ebenezer. Det är en order.
- Jag ska försöka. - Ansträng dig!
Du anstränger dig i arbetet, och jag kan bara ge dig beröm.
Men du är ung. Livet rymmer mer än unkna gamla räkenskapsböcker.
Mrs Fezziwig med sina tre döttrar och deras friare.
Och Belle. Jag hade glömt hur vacker hon var.
- Hej, Belle. - Hej.
- Vill du dansa? - Ja.
När dansade du senast, Ebenezer?
- Dans är slöseri med tid. - Det tyckte du inte då.
Det fanns en orsak till det.
Du har förändrats sen du kom hit. Du var så dyster.
Jag bör varna dig, miss Belle. Jag har ett allvarligt sinne.
Allvar är ett beundransvärt drag, men det kan gå till överdrift.
Jag ska ta mig i akt och gå genom livet med ett leende.
Kom nu! De spelar upp till dans.
När man äflg:arrr1lrirnaallrc]agrr1it1i:fsom jag.
Jag måste hämta min hustru innan Iymmeln dansar bort med henne.
Vilken skillnad det gör att vandra på livets hårda stig-
-med den rätta kvinnan vid sin sida.
Vilken lycklig man jag är!
- Ska vi göra sällskap med de andra? - Gärna, miss Belle.
Gamle Fezziwig... En dumbom.
Dumbom? Varför det?
Vad gjorde han för att få Iärlingarnas Iovord?
Gav ut några pund? Dansade som en apa?
Log med hela ansiktet?
Den glädje han ger...gav-
-var lika stor som om den kostat tusen pund.
Det var småsaker.
- Belle... - Är du förälskad, Ebenezer?
- Tanken har slagit mig. - Hon är för god för dig.
När jag blivit förmögen förtjänar jag henne.
- Det var en kväll man inte glömmer. - Aldrig.
Men du glömde. Ofta. Titta...
En annan julafton. Försenad på grund av arbete.
- Minns du det? - Nej.
Minns du nu?
- Förlåt att jag är sen. - Jag trodde inte du skulle komma.
Jag vet hur upptagen du är.
Den här tiden på året är det så.
Jag måste ta vara på min tid och mina möjligheter.
- En annan avgud har ersatt mig. - Vilken då?
Guldet. Dina förhoppningar har förvandlats till en enda lidelse:
Profit. Tanken på pengar upptar dig.
Jag har kanske blivit klokare. Men jag har inte förändrats gentemot dig.
Vi trolovade oss för länge sen-
-när vi var unga och våra möjligheter begränsade.
Jag har ofta tänkt på den tiden.
Om vi inte varit trolovade, skulle du då försöka vinna mig nu?
En flicka utan hemgift som bara för med sig själv i boet?
- Har du inget svar? - Tror du inte att jag skulle det?
Vilket riskfritt och hemskt svar! Så typiskt för en försiktig man.
Ebenezer, jag släpper dig.
Du är en fri man.
Jag låter dig gå av hela mitt hjärta. Må du bli lycklig i det Iiv du valt.
- Jag var nära att gå efter henne. - Nära skjuter ingen hare.
Allra helst inte i hjärtefrågor. Du hade väl ett hjärta?
Varför gick du inte efter henne?
När far dog, efterlämnade han ett litet arv.
Belle ville gifta sig och menade att vi kunde leva enkelt.
Men jag ville att vi skulle ha det bättre, så jag lånade ut pengarna.
Jag la grunden för en god ekonomi, ochjaglyckadesl
- Jag gratulerar. - Inga pikar, tack!
- Visa inte mer, för mig hem. - Du har förklarat vad du vunnit.
Nu ska jag visa vad du gått miste om.
- Bel/e. - Ja... Bel/e.
De är hennes barn!
Den är fantastisk. Inte sant?
Vilken barnaskara!
Hej... Hej, min kära.
Hej, pappa! Var är min julklapp?
Ni måste alla vänta till i kväll.
Klapparna delas ut på julafton som vanligt.
Tänk...
- De kunde ha varit mina. - Samma tanke slog mig.
- Jag såg en gammal vän till dig. - Vem då?
- Gissa! - Det kan jag inte.
Jag vet inte. Ebenezer Scrooge?
Ja. Jag gick förbi hans kontorsfönster och luckan var öppen.
Ett enda ljus var tänt på hans bord. Hans kompanjon ligger för döden-
-och där satt Scrooge ensam. Han är nog rätt ensam i världen.
Stackars Ebenezer. Stackars krake.
- Jag vill inte ha nåt medlidande! - De kan inte höra dig.
Jag har fått nog av dina syner från det förflutna!
Försvinn! Pina mig inte mer!
Sanningen ska bestå!
En mardröm.
En otäck mardröm.
Gud...
...låt mig sova.
Låt mig sova i lugn och ro.
R0.
Två.
Nå, Jacob Marley...
Var håller anden hus som du babblade om?
Du sa ju på slaget två, eller hur, Jacob?
Du misstar dig i döden-
-precis som du gjorde i livet.
Ebenezer Scrooge!
- Kom in! - Det tänkerjag minsann göra.
Kom in och lär känna mig bättre, människa!
Du har väl aldrig sett min like förr?
Nej, det är sant.
Yngre :ziililrlnârllirrigáaf/riçitfamilj?
- Nej, inte vad jag minns. - Inte mina äldre bröder heller?
Har du mzfgafygräâz-cer, ande?
Över artonhundra.
Det var en stor familj att försörja.
Ta tag i min mantel!
?räta äreffâvdldagsmorgon.
Då köps det mycket, inte sant?
Men Ebenezer! Är det allt du ser?
Följ mig, så ska jag visa vad nytta dessa varor kan göra.
Utstrålar din fackla nån sällsam kraft?
Ja...det gör den.
- Känner du till det här huset? - Nej.
- Det är Bob Cratchits hem. - Är det?
Han lever gott på sina 15 shilling i veckan.
- Ska vi gå in? - Jag vill inte störa.
Precis som vid förflutna jular, kan ingen se eller höra oss.
- Jag undrar varför far dröjer. - Han talar nog med prästen.
- Far berömmer alltid hans predikan. - Hoppas puddingen blir lyckad.
Ingen gör godare plumpudding än du, mor.
- Peter! Spara lite till oss. - Jag provsmakar bara.
- Maten klarar sig utan din hjälp. - Hej, mor!
- Känn hur gasen doftar, Martha! - Det vattnas i munnen!
- Jag kan inte bärga mig! - Du måste.
Hjälp Martha att bre smör på brödet.
- God jul på er allihop! - Du är sen, Bob Cratchit.
Du är kall som en isbit. Ni har dröjt.
- Far talade länge med prästen. - Vi förstod det.
- Kom och hör hur puddingen väser! - Som en jätteorm!
Gå med din bror och syster nu!
- Hur uppförde han sig i kyrkan? - Han var god som guld.
- Se, hur de stöttar honom. - Vad sa du?
Ingenting. Inget alls.
Han blir fundersam av att vara ensam. Han får underliga tankar.
Han hoppades att folk i kyrkan sett honom för att han var Iytt.
Det kunde vara trevligt för dem att minnas på juldagen-
-vem det var som fick Iytta att gå och blinda att se.
Det verkar som om Tim blir starkare för var dag som går.
- Han är gladare. - Ja, Bob, du har säkert rätt.
Han blir allt starkare.
Vi är alla här, det är det viktigaste.
- Belinda, hjälp mig med gåsen. - Ja, mor.
Peter, jag har goda nyheter till dig.
I morse mötte jag en trevlig gentleman - Fred Holywell.
Han är mr Scrooges systerson. Han mindes att jag har en stor pojke-
-och sa att han hade en plats för tre shilling och sex pence i veckan.
Tre shilling och sex pence varje vecka?
Så om du vill, kan du börja arbeta nu på måndag.
- Då kan jag hjälpa dig och mor. - Vad viktigare är...
Du får en fin karriär.
En ingångslön på sex shilling och sex pence!
Typiskt min systerson! Han har aldrig kunnat spara.
Han kanske har sparat mer än pengar.
Han gör det för att reta mig. Anställa min bokhållares son-
-för en otrolig lön.
Tysta, barn!
- Det räcker till en hel armé! - Du har överträffat dig själv!
Skär upp gåsen! Jag kan inte vänta.
Har vi inte glömt nåt?
Herre, vi tackar Dig för denna gåva.
Vi tackar för kärlekens och glädjens dag-
-då vi får vara tillsammans och dela med Dig-
-vår glädje på denna speciella dag.
Amen!
- Amen. - Hur sa? Sa du nåt?
- Nej. - Jag tyckte mig höra...
Jag sa inget.
Alice...
- Belinda. - Potatis, Alice?
- Det är en väldigt liten gås. - Bob Cratchit har inte råd med mer.
- Har alla fått? - Ja.
Låt oss börja. God jul på oss.
Och Gud välsigne oss alla!
Säg mig, ande, kommer han att få leva?
Jag ser en tom plats vid bordet.
Jag ser en krycka utan ägare, väl bevarad.
Om dessa skuggor inte förändras i framtiden, dör barnet.
Nej! Säg att han blir skonad.
Om dessa skuggor inte förändras, finner ingen av min släkt honom här.
Men om han ska dö, så låt honom.
Då minskar ju bara överbefolkningen.
Du använder mina egna 0rd mot mig.
Ja. Så hädanefter kan du kanske hålla mun-
-tills du upptäckt vad överbefolkningen är-
-och var den finns.
I himmelrikets ögon är du kanske mindre värd-
-än miljontals andra som den här fattige mannens barn.
En triumf, min kära! Ännu en triumf.
- Jag sa ju det, mor. - Det är en succé.
Vilken lättnad för mrs Cratchit. Nu är festmåltiden slut.
Inte helt. Det är ett högtidligt ögonblick kvar.
Se nu.
Nu vill jag utbringa en skål för mr Ebenezer Scrooge-
-festmåltidens upphov.
Festmåltidens upphov? Jag önskade han vore här.
Då skulle han få se på andra bullar!
Snälla du, det ärjul.
Det måste vara jul för att man ska skåla-
-för en så snål, otäck, elak-
-hård och okänslig man som Ebenezer Scrooge.
Snälla du, var lite barmhärtig.
Nå väl...
Jag dricker hans skål för din och dagens skull.
Men inte för hans.
Länge leve mr Ebenezer Scrooge!
God jul och gott nytt år!
Han får nog en mycket god jul och blir mycket lycklig.
Mr Scrooge...
Det ligger nåt i det Bob Cratchit sa.
Utan mig vore det ingen fest. Ingen gås.
Mitt affärssinne har gett honom arbete.
Nej, inte allt.
Men man måste försvara sig själv.
Vi har lite tid kvar. Ta tag i min mantel.
- Var är vi nu? - På en vanlig gata.
Det huset... Där går vi in.
- Det kan roa dig. - Jag vill inte roa mig.
- Är mitt pianospel så lustigt? - Förlåt, min kära.
Jag tänkte på hans min i går. "Humbug", sa han.
Han sa attjulen var humbug. Med övertygelse!
Jag vill gärna träffa din morbror. Historierna om honom roar mig.
Han är inte särskilt trevlig.
Han lär vara rik.
Ja, men hans förmögenhet är inte till nån nytta.
:T:g“äl_f\/S::rr1St:r:!ns gott själv_
Gräla inte med dem vi besöker, det är taktlöst.
Jag föraktar takt.
- Jag tål honom inte. - Jag tycker synd om honom.
Om mig?
Vem lider av hans griller? Han själv. Jämt.
- Han vägrar att besöka oss. - Och går miste om en god middag.
Jag talar om honom-
-eftersom mor, må hon vila i frid-
-tyckte mycket om honom.
Det är sant. Fan älskade mig, och jag älskade henne.
Kära Fan, jag önskade att du levde.
- Fred är mycket Iik henne. - Ja.
Jag har nyligen påmints om det.
När han vägrar fira jul med oss-
-går han miste om en trevlig stund som inte skulle skada honom.
Jag bjuder honom varje år, vad han än tycker.
Och varje år säger han: "Jul?"
"Bah! Humbug!"
Vi måste ta hand om våra gäster.
- Jag hör inte mina egna tankar! - Folk verkar glada.
Gratis mat och dryck gläds väl de flesta åt.
De gläds åt varandras sällskap.
Tysta! Vi leker en ordlek. Vilken ska vi ta?
- Talesätü - Kan alla reglerna?
Ni får fem sekunder på er att svara. Jag frågar.
- Mr Topper håller räkningen. - Jag gör mitt bästa.
Man har fem sekunder på sig. Är svaret inte godtagbart-
-måste ni ställa er bakom stolen. Den som sitter ensam kvar vinner.
- Tjata inte, börja nu! - Förlåt, älskling.
- Stolt som en... - Stolt som en tupp.
- Torr som... - Som fnöske.
- Rund som... - Min fru!
Förlåt, jag skojade. Rund som...
- En. - Två.
En boll!
Kvick som...
Vinden.
En, två, tre, fyra, fem...!
En vessla, din idiot!
- De kan ju varken se eller höra oss. - Det är sant.
Nåja. Förlåt, även jag glömmer reglerna ibland.
- Jag kommer inte tillbaka så ofta. - Tyst nu!
- Blyg som...? - En ungmö?
- Man brukar säga så. O - Jag tänkte pa "blyg som en viol".
Men jag godkänner ditt svar.
Janet... Sluten som...
En mussla! Det vet väl alla.
- Sluten som... - Hon är inte särskilt klipsk.
Sluten som din morbror Scrooges penningpung!
Fel. Din tid är ute.
Du måste ställa dig bakom stolen.
- Sluten som en mussla. - Pojken har ett gott huvud.
Jag överser med ert skämt på grund av den allmänna munterheten.
Det är dags att lämna dem. Vi måste hinna med ett besök till.
Ta tag...
- Slug som... - En räv.
- Röd som... - En ros.
- Tyst som... - Natten! En mus!
Graven!
Var är vi nu? Den här platsen känner jag inte igen.
Namnet säger dig inget. Det är en plats-
-som många andra i världen.
- Har vi nog ved till natten? - Ja. Åtminstone den är gratis.
- Mary, den är färdig. - Den är för het.
- Den svalnar snart. - Var fick du tag i dem?
- Jag har inte stulit dem! - Det påstod hon inte heller.
- Hon borde visa respekt! - Gräla inte på flickan.
- De ramlade av en kärra. - Far är inte nån tjuv.
Inte än.
Varför är dessa människor här ute? Män och kvinnor i trasor.
Barn som äter smulor. Det finns ju inrättningar!
Har du besökt nån inrättning?
- Jag betalar skatt. Räcker inte det? - Gör det?
- Sätt dig vid brasan, Ben. - Se på mina händer!
Det är grova händer. Jag vill arbeta!
Jag vill ge mina barn bröd. Det borde finnas arbete.
Vi är tillsammans, det är viktigast.
Jag älskar dig och barnen.
I morgon tar jag barnen till fattighuset.
Nej! Jag vill hellre att vi drunknar i floden än att vi skiljs åt!
- Tills jag får arbete! - Nej! Vi är en familj!
Vi håller ihop.
Kom... Kom och sätt dig vid brasan igen.
Vad har det här med mig att göra?
Är de inte människor, kanske? Titta här...
Under min mantel.
Se på dem!
- Vad är det? - Det är dina barn!
De är barn till alla som vandrar osedda på jorden.
De heter Okunnighet och Nöd.
Ta dig i akt för dem. För i deras panna-
-står ordet "undergång" skrivet.
De varslar om undergång för dig och för alla som förnekar dem.
Finns det ingen hjälp?
Finns det inga fattighus? Finns det inga fängelser?
- Täck över dem, jag vill inte se! - Jag förstod väl det.
Nu är de gömda.
Men de lever.
Nå...
Nu måste jag lämna dig.
- Lämna mig? Här? - Ja.
Det kan du inte. För mig hem igen.
Det är för sent.
Det är kallt. Platsen är främmande. Lämna mig inte!
Ande?
Kom tillbaka! Jag vill tala med dig!
Kanhända-
-har jag begått ett och annat misstag.
Uttalat mig om saker utan att tänka mig för.
Nå väl, vi kan kompromissa. Mötas halvvägs.
Jag är en resonabel man.
Ande!
Förbarma dig över mig.
Lämna mig inte.
Vad har jag gjort-
-för att jag ska bli lämnad på det här viset?
Vad?
Är du anden Jacob Marley förutspått?
Nå väl, vi kan kompromissa. Mötas halvvägs.
Du vill visa mig skuggorna av det som ännu inte skett-
-men kommer att ske i framtiden, inte sant?
Jag fruktar dig...
...mer än nåt annat spöke jag sett.
Jag är redo att följa med dig. Tänker du inte tala?
Visa vägen då.
Natten är snart slut. Tiden är dyrbar.
Den här platsen känner jag till. Börsen är som mitt andra hem.
Jag vet bara att han är död.
- När dog han? - I natt.
- Vem får hans pengar? - Firman, kanske. Vem annars?
- Det blir nog en enkel begravning. - Jag går om man bjuder på lunch.
Jag måste ha mat om jag nu tar mig tid att gå.
Har de ingen respekt för de döda?
Jag bör nog gå. Vi gjorde trots allt en hel del affärer ihop.
Jag måste ta reda på vad säden kostar. Adjö.
Varför blev jag invigd i deras samtal?
Vilket syfte tjänar det?
Himmelska makter! Vad är detta?
- När dog han? - I natt.
Det här är en otäck plats. Jag vill härifrån.
Nej, jag vägrar. Du kan inte tvinga mig.
Jag förstår, det räcker.
Någon måste känna nåt inför den här mannens död.
Jag vill se den personen!
Det här är en ruggig del av stan. Du måste ha gått fel.
Dit in? Jag har inget ärende där.
Öppna, mrs Dilber. Ska jag betala för varorjag inte sett?
Frågar du inte var jag fått dem ifrån?
Alla har rätt att ta hand om sig själv.
- Det är mitt motto. - Han gjorde alltid det.
Vem skulle sakna några småsaker?
- Inte en död, skulle jag tro. - Verkligen inte.
Om han velat behålla dem efter döden, den elaka snåljåpen-
-varför var han då inte hyggligare medan han levde?
Då hade han haft nån hos sig när döden kom-
-istället för att ligga där och dra sin sista suck ensam.
Helt för sig själv.
Det är mina saker.
Jag ska dra henne inför rätta!
- Vad är det? - Ett sängomhänge.
Tog du ner det med ringar och allt medan han låg där?
Varför inte?
Spill inte stearin på hans filtar!
Bara han inte dog av nåt smittsamt.
Jag var inte så förtjust i honom att jag strukit omkring där då!
Vad vill du ge?
Det är inte mina saker.
Visst Iiknar det dem-
-men det kan inte vara mig hon talar om.
Viss likhet, kanske...
Ett pund, fem shilling och tre pence. Inte en penny mer.
Du är hård, Joe. Det är inget tvivel om det.
Jag är alltid snäll mot damerna. Det blir min ruin.
Ande, vad är detta för ondska?
Jag vill se nån som berörs av hans död-
-och du visar mig bara girighet.
Låt mig se lite mildhet! Lite känslodjup!
Det måste vara ett misstag. Din föregångare förde mig hit.
Ja, ja...
Det är inte lätt att ha ett samtal med dig.
"Låten barnen komma till mig, och förmenen dem det icke"-
-"ty Guds rike hör sådana till. Sannerligen säger jag eder:"
"Den som icke tager emot Guds rike såsom ett barn"-
-"han kommer aldrig ditin."
Färgen gör ont i mina ögon.
Nu är det bättre.
Jag får röda ögon av arbetet. Det vill jag inte visa far-
-när han kommer hem. Inte för allt i världen.
- Han borde komma snart. - Han är sen.
Jag tror han går långsammare än förr.
Ändå har jag sett honom gå med...
...lille Tim på axlarna i rask takt.
Jag med.
Han var mycket lätt att bära, och far älskade honom så högt-
-att det inte var nån börda.
Ingen börda.
- Där kommer far. - Hej, far!
Hej, älskling.
Hej, mina kära barn.
- Så sen du är. Vi blev oroliga. - Jag är glad att du är hemma.
Vad stor du blivit!
Jag kommer sent för att jag gick förbi där i dag.
Idag?
Jag kunde inte låta bli. Det är så fridfullt och grönt.
Du får se det på söndag. Vi går dit allihop på söndag.
Jag lovade honom att jag varje söndag skulle gå...
Mitt lilla barn!
Mitt lilla, lilla barn!
- Snälla far, sörj inte så. - Förlåt.
Jag har ju er. En välsignelse att vara tacksam för.
Vet ni vem jag träffade på gatan i dag?
Mr Scrooges systerson - Fred.
Han hälsade lika glatt som vanligt.
Han såg att jag var lite ledsen och frågade vad som tyngde mig.
När jag sa det-
-sa han att det gjorde honom mycket ont och...
Robert.
Timmy är en del av oss alla. För hans skull måste vi leva vidare.
Så länge vi älskar varandra kommer han att leva.
Ja, naturligtvis. Men hur än och när än-
-våra vägar skiljs-
-kommer ingen av oss att glömma Tim.
Nej, aldrig.
När vi minns hur tålmodig och blid han var-
-fast han bara var ett litet barn, vet jag att vi inte kommer att gräla.
Jag är en lycklig man.
Jag är i sanning en lycklig man.
Jag bad om mildhet och känslodjup-
-och så visar du mig detta.
Jag behöver inte se mer.
För mig hem.
Vad nu? Vi kom ju överens om att du skulle föra mig hem.
Spöke...
Jag anar-
-att våra vägar snart ska skiljas. Jag vet det, men jag vet inte hur.
Säg mig, vem var mannen som vi såg ligga död?
Nej...
Innan jag närmar mig stenen, svara på en fråga:
Är det du visat skuggor av saker som kommer att hända-
-eller bara skuggor av det som kanske händer?
Människans handlingar leder till ett visst slut. Det accepterar jag.
Men om hon frångår sina handlingar-
-måste slutet bli annorlunda.
Säg mig att det är så med det du visar mig!
Jag är inte den jag var förut.
Säg mig, vem var mannen som vi såg ligga död?
Varför visa mig detta om jag är utom allt hopp?
Gode ande, ditt väsen hyser medlidande med mig.
Säg att jag kan ändra på dessa saker om jag ändrar mitt Iiv!
Jag ska hedra julen och fira den hela året.
De tre andarna ska finnas inom mig!
Jag ska aldrig avvisa deras lärdomar.
Âäg",
Säg att jag kan sudda ut inskriften på denna sten!
Skona mig!
Mitt eget rum...
Jagleven
Tack,andaH Jag ska hålla mitt löfte.
Jag ska leva och låta alla tre andar verka inom mig.
Himlen och julen vare lov för detta!
Det säger jag på mina knän, Jacob Marley! På mina knän!
Klockan är nio.
Det är ljust.
Men vilken dag är det?
- Hallå, min gosse! - Jag?
- Ja, min vän. Vilken dag är det? - I dag? Juldagen, förstås.
Juldagen... Jag har inte missat den!
Andarna gjorde allt på en natt. Det kan de, förstås!
Hallå, min gosse!
Känner du till fågelhandlaren här i närheten?
- Naturligtvis. - Klipsk pojke!
- Har de sålt den stora kalkonen? - Den som är lika stor som jag?
Vilken trevlig gosse! - Ja, precis den.
- Den är kvar. - Gå och köp den!
Ta med dem, så jag kan säga vem som ska ha den.
Ta med biträdet, så får du en shilling. Kom inom fem minuter-
-så får du en halv Crown.
Jag måste klä mig, det är mycket att göra. Här ska ingen tid förspillas!
Jag är lätt som en fjäder!
Jag är lycklig som en ängel!
Jag är rask som en skolpojke!
Jag är yr som en drucken.
God jul på er allihop!
Och gott nytt år, hela världen!
- Skojar du, får du en örfil. - Han stod i fönstret, jag svär.
Där är ni ju.
Pojken säger att ni vill köpa kalkonen.
- Här är en halv Crown för hjälpen. - Tack!
Här är adressen och pengarna för kalkonen.
Ta den fina fågeln till Bob Cratchit i Camden.
Den ska levereras omgående. Säg bara att den är från en vän.
- De ska ha den i tid till julmiddan. - Det ska bli, sir.
Här är lite för besväret, min gode man...0ch lite till.
God jul!
Vilken härlig dag.
God morgon!
Som änglar!
- Ni sjunger utmärkt. - Tack!
Det är jag som ska tacka för den vackra sången.
God morgon!
- Mina herrar... God jul! - Mr Scrooge.
Ja, mitt namn gör er inte glada. Jag ber om ursäkt.
Ta emot mitt bidrag till de fattiga på...
Gud vare Iovad!
- Mr Scrooge, är detta ert allvar? - Ja, inte en penny mindre!
- Det är många försenade bidrag. - Vad ska jag säga?
Inget alls. Vill ni besöka mig?
- Ja, det vill vi. - Stort tack!
- Ja? - Bob Cratchit? Den är till er.
- Det måste vara fel. - Är ni Bob Cratchit?
- Då är det inte fel. - Jag har inte beställt den.
En herre har köpt den.
Den skulle levereras till Bob Cratchit.
- Vad heter herren? - Han önskar vara anonym.
- Anonym? - Ja. En anonym herre.
- Vem kan ha skickat den? - Det kanske är ett misstag.
Vårt namn står på den.
Då tillagar vi den, äter upp den och får vårt livs bästa julmiddag!
Mrs Cratchit... vilken förträfflig idé.
Gud välsigne oss alla!
God jul!
- Fred! Det är alldeles för dyrt. - Tycker du om det?
Jag älskar det!
Det är det vackraste jag nånsin sett!
Det ska sitta på din handled. God jul!
Jag älskar dig, Fred! Och inte bara för det här.
- Vem kan det vara? - Vi väntar ingen nu.
Det är morbror Ebenezer!
Din morbror? Vad kan han vilja?
Öppna dörren, Mary. - Jag har verkligen ingen aning.
- Fred... - Morbror Ebenezer.
- Får jag komma in? - Ja.
Var så god.
Stig på!
- God middag och god jul. - God jul.
Det här är min fru Janet.
- Det här är morbror Ebenezer. - Angenämt.
- Ni är överraskad, inte sant? - Ja...
Ja, det är faktiskt en överraskning.
I går sa du klart och tydligt att du inte tänkte komma.
Jag sa andra saker också, inte sant?
Att julen var humbug och slöseri med tid och pengar.
En falsk och kommersiell högtid som ska ignoreras.
Ja, i stora drag...
Jag kommer av tre skäl. För det första-
-berjag om ursäkt för det jag sa om julen.
- Det var humbug. - Var det?
Ja. Det vet jag nu.
För det andra vill jag träffa din fru.
- Verkligen en vacker kvinna. - Tack.
Jag... Jag var förälskad en gång i tiden.
- Kan du tänka dig det? - Ja.
Men jag hade inte samma mod, optimism och känslodjup som ni.
För det tredje, om din inbjudan gäller än, tackarjag ja.
Naturligtvis gäller den än. Hurra!
- Jag visste att en dag... - Jaså? Tydligen hade du rätt.
- Jag vill gärna äta med er. - Du är mer än välkommen.
- Du gillar sällskapslekar, eller hur? - Ja, det gör jag faktiskt.
Brukar ni gissa talesätt?
- Det är en av våra favoritlekar. - Vi kanske kan leka den i dag.
Jag är bra på den. Om uttrycket "sluten som"-
-tas upp, är svaret "en mussla".
Ja, det stämmer.
Förlåt, men jag kan se skuggan av min syster i ditt ansikte.
Jag älskade din mor, Fred. Ett tag-
-glömde jag hur högt jag älskade henne.
Jag kanske valde att glömma det.
Nåväl. Jag skulle gärna smaka på din berömda bål.
Naturligtvis. Du har gjort oss båda mycket glada.
- Har jag? - Ja.
Må Gud förlåta mig för den tid jag förspillt.
Klockan nio. Försenad igen, Cratchit! Det ska vi ta itu med!
Mr Cratchit!
Ja, sir.
- Vet ni vad klockan är? - Ja.
Vad är klockan?
Arton minuter över nio, sir.
Arton och en halv minut. Vad ska det här betyda?
- Ledsen, jag är försenad. - Ja, det är ni.
- Den här vägen, tack... - Det är ju bara en gång per år.
Det ska inte upprepas. Jag roade mig i går.
Jag tänker inte finna mig i det här längre!
Därför... Därför ska jag...
...dubbla er lön!
- Dubbla min lön? - Ja, Bob.
God jul!
Jag ska dubbla er lön och hjälpa er familj så gott jag kan.
Och Tim kommer att kunna gå igen och bli allt starkare.
Vi kan diskutera detaljerna i eftermiddag vid en julbål.
Vad är det med er?
Ingenting, sir.
Bara det att...
Ingenting. Tack!
Det var så lite så, min vän. Lägg på brasan innan vi fryser ihjäl.
Köp mera kol-
-och det innan ni sätter prick över ett enda till!
Ebenezer Sorooge gjorde mer än han lovat.
Han blev lika god vän, arbetsgivare och människa-
-som någon annan istaden.
Och för lille Tim, som inte dog, blev han som en andre far.
Man sa att Ebenezer Scrooge visste hur man firade julen.
Må detta sägas om var och en av oss.
Och som lille Tim sa:
"Gud välsigne oss alla!"
Översättning: Maj von Groote
[SWEDISH]